Okej, kompis, det där är läskigt.
Jag tycker synd om honom.
Forskare undersöker en ny superstam av rabies
allmänt känd som galna hund-sjukan.
Hälsomyndigheterna tillkännagav att de upptäckte det första fallet
av superstammen av rabies hos en människa.
Medan antalet rabiesfall ökar...
Presidenten försäkrar det amerikanska folket
om att det inte fanns någon anledning till att få panik.
gällande dessa enstaka fall av rabies
...kommer från sanskritordet, rabhas,
RABIES ra-bez substantiv
vilket betyder: "Att orsaka våld."
Denna superstam av rabies förändrar patienternas personligheter.
Akut aggressivitet, minskad känsla av smärta och rastlöshet,
överdrivna beteenden.
Viruset kan omvandla en infekterad människa på 90 sekunder.
VIDAREUTVECKLING-RABIESAPOKALYPS ILSKA ÖVER REGERINGENS RESPONS
Världshälsoorganisationen uppskattar att det finns mer än
4 MÅNADER SEDAN FÖRSTA INFEKTIONEN MÄNNISKOR INFEKTERADE: 9 MILJONER
nio miljoner människor smittade av den nya superstammen av rabies.
De infekterade verkar sprida sig snabbare än man kan förvara dem.
6,000,000,000 INFEKTERADE
Operatörer för 1-1-2 i större nordamerikanska städer
är redan överväldigade.
De har blivit tillsagda att inte närma sig någon som kan vara infekterad.
Om vi inte adresserar det nuvarande utbrottet korrekt,
kan vi tvingas kämpa i årtionden.
Superstammen av rabies är inte dödlig.
De som smittas dör inte, de dödar.
...förändrar hjärnan och nervsystemet för att skapa en supervåldsam ras.
Har aldrig sett en sjukdom utvecklas så snabbt.
Vita huset är under attack. USA:s president
har förflyttats.
Med bristen på kommunikation...
Är samhället nära en kollaps.
De dödade alla. Kvinnor, barn.
Vi har ont om tid.
Den lilla medicinska och militära personal som finns kvar
letar desperat efter patient noll.
Morgan!
7 MILJARDER OCH ÖKANDE
Morgan.
- Dags att göra donuts. - Donuts.
För tidigt för ironi, alltså?
Ja, det är för tidigt för ironi.
Kom igen, det finns jobb att sköta. Fältet kommer inte ploga sig självt.
Tvinga mig inte.
Vi är gömda under jorden i en nukleär silo.
Vi har blivit decimerade av en kraft
mycket värre än du kan föreställa dig.
En superstam av rabies som förvandlar människor till våldsamma rovdjur.
Vi kallar dem: "De infekterade."
Se på mig.
Det finns ingen behandling.
Det finns inget botemedel.
En fiende som frodas på våld,
fara, ilska och förgörelse.
Civila eller soldater?
Soldater. Strömmar in.
En liksäck.
Försök hålla det kortfattat. Det är mitt barns födelsedag.
Jag vet inte hur du håller koll på dagarna här nere.
Det är enkelt. Lillkillen skulle aldrig förlåta mig ifall jag gömde.
...vid 0900 i sektor 2...
VALV 04
- Vad är den beräknade ankomsttiden? - Subjekten har skannats
- och är på ingång. - Bra.
Så fort Morgan kommer hit kan vi börja.
Dr Rose, hur mår våra fångar?
Våra patienter är redo för observation.
"Patienter?" När ska du inse att vi är i krig?
Döda eller bli dödad.
- God morgon. - Kunde du sova?
Ja, du vet, i korta stunder.
Jag ska ge dig en starkare dos. Du kan inte jobba med sömnbrist.
Ja, tack. Jag vilar när jag är död.
Jag? Jag sov bra. Tack för att du frågade.
Då får vi det här överstökat.
Lugn, överste. Festen har precis börjat.
För in honom.
Kom igen.
Öppna upp den.
Skit.
Sätt ner honom.
Den fjärde bataljonen var 200 meter norrut
när de stötte på en flock infekterade.
De lyckades ta in två vid liv.
Vi förlorade fem av våra egna på kuppen.
Någon anledning till att tro att vårt läge har upptäckts?
Nej.
- Vänster säkrad. - Högra säkrad.
Midjan?
Midjan säkrad, sir.
Okej, den är redo.
Vad kallar vi vår första patient?
- Joe Cocker. - Snyggt.
En landsman och en utmärkt artist.
Och brodern kunde dansa.
- Redo? - Ja.
Jag är redo.
Det är dags, folk. Kom igen. Nu kör vi.
- Hej, kompis. - Ja.
Det verkar inte som att Joe mår så bra.
Den lilla medicinska och militära personal som finns kvar
letar desperat efter patient noll,
i hopp om att man från hans blod kan skapa ett anti-virus.
Man kan inte resonera med de infekterade.
Kommunikation är omöjligt.
Förutom för mig.
Jag kan tala deras språk.
Varför?
Jag blev biten, men inte omvänd.
Först, ska vi etablera grundreglerna.
Tillåt mig att vara tydlig.
Du måste samarbeta på varje möjliga sätt
annars blir din tid här obekväm. Det är helt upp till dig.
Jag pratar, du lyssnar. Jag frågar, du svarar.
Det är icke förhandlingsbart. Är det uppfattat?
Du är säkert förvånad över att jag kan kommunicera med dig.
- Hur? - Jag skulle säga att det var en fråga.
Har du ett namn?
Jag ser att du inte har någon identifikation
när du hämtades in.
Jag tänker kalla dig för Joe.
- Joe Cocker. - Varför?
Ännu en fråga.
En återblick, kanske? Jag frågar, du svarar.
Var kommer du ifrån?
- Minnesota. - Minnesota.
Så där ja. Det var inte så svårt.
- Och när infekterades du? - I slutet av oktober.
Va?
Var det i slutet av oktober?
Vi hängde upp halloween-pynt.
Är du säker?
Är du säker på det?
Ja.
Ge mig Minnesota-filen.
Ta fram all data vi har på Minnesota.
Och säg åt Morgan att pressa honom på det.
- Jag fixar det. - Och hans vitalparameter?
Jag ska kolla.
Okej, och vem bet dig?
Geografiskt möjligt. Kolla, november, december...
Det är inte ens nära.
Det här är en av de tidigaste vi talat med.
Kom igen, Morgan, ge mig det jag behöver.
Berätta om attacken idag.
Vi kunde inte tro det när era soldater dök upp.
Känslan inom mig...
- Du menar längtan? - Va?
Du menar längtan efter att orsaka våld,
att vara våldsam, att slita av någons huvud.
Att slita ut någons tänder. Du pratar om längtan?
Ja, jag känner till längtan, Joe.
Vi är inte så olika vi två.
Som lust.
Jag förstår dig, kompis.
Och jag vill hjälpa dig.
Joe.
Hur många av er reste idag?
- Två hundra, 250. - 250? Det var många.
Vi slet era soldater i stycken.
Och om det inte vore för dessa kedjor...
Har du hört talas om Daniel Burnham?
Daniel Burnham var en arkitekt. En briljant arkitekt. Okej?
Han designade kända byggnader över hela USA
inkluderande Chicagos första skyskrapa
och den fantastiska byggnaden i New York,
Strykjärnshuset. Men hans äkta passion var vin.
Danny Burnham fraktade sitt runt jorden, två gånger,
på dessa långsamma fraktfartyg. Ibland tog vinet
flera år på sig att återvända till honom.
Hur som helst, en dag, var jag och min fru
i en jättevacker byggnad som Burnham designat på
1900-talet eller nåt.
Och vi stötte på fem gamla, vackra, dammiga lådor
av Daniel Burnhams vin. Poängen är den
att när Daniel Burnham öppnade en flaska vin bland sina vänner,
läste han upp den långa listan på länder
varje specifika flaska rest till,
så att när de drack var det inte bara en klunk
ljuvligt vin,
detta var en jävla jordenruntresa.
Det här vinet är min enda koppling till det förflutna, Joe.
Världen som den var.
Kom ihåg det.
Jag har glömt känslan av frisk luft.
Och solljus. Jag hatar det här stället.
Jag hatar att se er plågas.
Jag hatar att inte kunna hjälpa dig, men jag vill förstå dig, Joe.
Verkar som att vi gör verkliga framsteg där inne.
Skit.
Ta det lugnt.
Tvinga mig inte... Kom igen, mannen. Ta det lugnt.
Jag vill hjälpa dig.
Lyssna på mig!
Vad är det för fel på dig?
Jag försöker göra framsteg där inne. Vad är grejen med den här killen?
- Är du okej? - Ja. Jag mår bra.
- Vad säger han där inne? - Att jag ska dra åt helvete.
Säg åt honom att vi alla skulle göra det om vi kunde.
Varför är du snäll mot den jäveln?
Snälla, överste.
När var vår sista Halloween?
Förra oktober.
Nej, som vi firade.
Ett och ett halvt år sedan.
Min Tommy var Spindelmannen.
- Jag vill ha svar. - Passa dig, överste.
- Vad är problemet? - Överste, det finns inget problem.
Jag vill bara att subjektet lugnar ner sig.
Skitsnack. Ta in honom igen
och visa det där monstret vem som är chef, annars gör jag det.
- Det räcker, överste. - Den här killen.
Det har du rätt i.
- Vad gör han? - Överste!
- Hallå! - Vad?
Nu ser han rätt jävla lugn ut enligt mig.
Vad är det för fel på dig? Är du helt galen?
- Han slösade vår tid. - Han kom från Minnesota.
Han infekterades på Halloween,
vilket föregår alla tidigare rapporter av infektion.
Han kanske var en koppling till Patient noll.
Släpp mig.
Tänker du skjuta mig, överste?
Det finns en miljon fler som honom.
Vad i...
Ställ undan vinet. Städa upp det här.
- Du är ett rövhål. - Ta in den nästa.
Du föddes ett rövhål, och du kommer dö ett rövhål.
Jag hatar det här stället!
Överskrider du din auktoritet på det där viset igen
ser jag till att du förlorar ditt befäl.
- Mina order... - Dina order är att skydda
mitt laboratorium. Det vi gör är vetenskaplig forskning,
inte avrättningar. Du sköt honom för att bli kvitt.
Våga inte förneka det.
Du är upprörd över att jag talade till dig som ett barn.
Men jag har inget val när du fortsätter bete dig som ett barn.
Jag förstår att du är frustrerad,
att du placerades på en vetenskaplig operation istället för en militär.
Jag förstår,
men om du gör något sådant igen
lovar jag att du kommer ångra dagen vi möttes,
om du inte redan gör det. Uppfattat, överste?
Jag tar det som ett ja.
Han reste i en mycket större flock än vanligt idag.
250 sa han.
En vargflock håller sig stor nog för att jaga som ett lag,
men liten nog att mata alla.
Och 250 är inte en flock, det är en armé.
Jag vill att du lugnar ner. Ta några av dessa.
Nej! Jag kan inte ta fler piller.
Det gör mig galen.
Jag får mardrömmar. Levande flashbacks.
Stå still, jag ska ta din puls.
Ja, flashbacks. Fortsätt.
Jag kan höra henne skrika, men jag kan inte... Jag bara...
Jag når henne inte.
- Sluta plåga dig själv. - Jag gör inget annat.
Sluta.
Du vet att Janet och jag hade en grej.
Vi gillade inte att säga hejdå till varandra
eftersom det lät så permanent.
Så istället för att säga hejdå,
valde vi ett slumpmässigt ämne från alfabetet.
Och gick igenom alla 26 bokstäver
om och om igen, men vi kunde aldrig säga ordet:
- "Hej då." - Vad sött.
Ja.
Ja, det är sött.
Saknar du inte det? Saknar du inte att vara söt?
Att vara mänsklig? Självklart.
Du är okej.
Hoppas ni använder kondom.
Ursäkta?
Är det lämpligt att umgås med någon som blivit biten,
från ett vetenskapligt perspektiv?
Jag har ingen aning vad du pratar om.
Eller så är det kanske en pervers form av forskning.
Ingen aning. Du vet bäst.
- Herregud. Där har vi det. - Vad?
Du är upprörd över att jag bryr mig om Morgan, eller hur?
- Ursäkta mig? - Överste, jag hade inte valt dig
om du var sist kvar på jorden.
Vet du vad det första en ranger lär sig om upprorsbekämpande är?
Snälla berätta.
När man konfronteras av en grupp misstänkta terrorister,
och någon i gruppen är kvinna, dödar du henne först.
Vet du varför?
För man kan inte lita på en slyna.
Är det ett hot, överste?
Jag delar bara med mig.
- Vet du vad jag tror att det är? - Nej. Låt höra.
Eftersom kvinnor måste jobba hårdare för att bevisa sitt värde.
Följaktligen, blir de alltid smartare
och farligare än deras manliga motparter.
- Är det ett hot, doktorn? - Bara delar med mig.
TVÅPERSONSKONCEPT GÄLLER
Hej.
Gör inte sådär.
Vi måste se om det fungerar.
Snälla.
Du måste fortsätta ta det, okej? Snälla.
Ibland kan jag höra musiken.
INGEN SJÄLV-ZON
Sergeanten, på ingång.
Jag fortsätter säga det, patient noll
kommer vara någon kåt, sjuk jävel,
som stoppade kuken i en varg eller prärievargs fitta.
Du är en sjuk jävel, Scooter. Jag gillar det.
Säg det till killen som fick HIV från att ha legat med en rhesusapa.
Det bevisades aldrig.
För att vilken apa med självrespekt skulle erkänna den sortens grej?
Är allt ett skämt till dig?
När det är möjligt.
Om jag inte skrattar, gråter jag.
Jag väljer att skratta. Okej?
Säkra vänster sida.
Vänster sida säker.
- Mitten. - Mitten säker.
Midjerestriktionen.
Midjan är säkrad.
Vad kallar vi nästa patient?
Vi kallar honom Pete Townshead.
Säg åt Pete Townshead att jag är ett stort fan.
- Även sologrejerna. - Jag fixar det.
Han är lös. Se upp!
Säkra till stolen!
Helvete!
- Vad i helvete! Flytta! - Undan!
Scooter!
- Nej! - Nej!
Scooter!
- Håll ner honom! - Håll det!
Säkra den jäveln!
Håll fast honom!
Håll ut, Scooter!
Fortsätt röra på dig. Fan! Ställ dig upp.
Få upp honom!
Scooter, rör på dig. Kom igen. Vi måste flytta på oss.
- Kom igen! - Okej, lägg ner honom.
- Morfin! - Morgan, låt mig inte förvandlas.
Måste röra på oss. Nu!
- Håll dig lugn, Scooter. Tid! - Sjuttio sekunder.
Låt mig inte förvandlas. Snälla.
65 sekunder. Scooter, ta det lugnt, kompis.
Ju snabbare ditt hjärta slår, desto snabbare sprids viruset.
Scooter.
- Vi finns här, kompis. - Ge honom mer morfin.
Slut ögonen och berätta ditt bästa minne.
- Mitt bästa minne? - Ja.
Min fru och jag i vår stadspar lärde Tommy...
- Se till att han fortsätter prata. - Det är okej.
Det är okej.
- Tid? - Tjugofem sekunder. Fortsätt, kompis.
Det är okej.
- Tid? - Tjugofem sekunder.
Allt kommer ordna sig. Kom igen, kompis.
Kom igen, Scooter. Okej.
- Kom igen. - Kom igen, Scooter.
- Tid? - Tio sekunder.
Låt mig inte förvandlas. Jag kan inte leva sådär.
- Håll dig lugn. - Fem.
Hör ni mig? Jag kan inte leva sådär.
- Tre, två. - Säg grattis till Tommy från mig.
- Lova mig. - Jag lovar.
Fan.
Tur att jag onanerar med min vänsterhand.
Bra jobbat, allihopa.
Jag ska bara undersöka dig.
Andas han?
Han är i chocktillstånd.
- Bind fast honom. - Va?
- Vi hann i tid. - Bind fast honom.
Han är infekterad. Bind fast honom.
- Nej, vi hann i tid. - Bind fast honom.
- Jag ger honom adrenalin. - Du vet att det inte fungerar, Gina.
- Bind fast honom! - Kom igen, Scooter.
Kom igen. Snälla.
Scooter.
Gina!
Nej!
Du lovade honom.
Det var det han ville.
Det är vad vi alla skulle ha velat.
Han var en bra kille.
Han kommer saknas.
Vad är din forskning bra för,
när du inte kan skydda någon?
När du inte kan få tillbaka honom.
Helvete.
Kom hit.
Det kommer bli bra.
Grattis på födelsedagen, Tommy.
ÄLSKADE SON-THOMAS MURPHY 2 MAR 2012-2 JAN 2017
Hälsa din pappa att vi älskar honom och att vi saknar honom.
Jane, jag köpte thaimat.
Hallå.
- Vad hände, älskling? - Jag mår bra.
Jag försökte nå den översta hyllan.
De snuskiga låtarna? Översta hyllan?
Är du galen? Nej, kom igen.
Låt det vara. Vi äter här.
- På golvet? - Ja, på golvet.
Du älskar det på golvet, eller hur?
- Ja. - Det är din favoritplats, golvet.
Du är ett sådant barn.
- Mitt stora barn. - Ja.
Det handlar inte om Scooter, okej? Fokusera på patienten.
Du måste hålla dig på topp. Infektionsdatum,
infektionsplatsen, var är patient noll, okej?
Måste älska The Who.
Jag gör mig tydlig, du måste samarbeta på alla möjliga sätt
annars blir din tid här obekväm. Jag gör den obekväm.
Det är helt upp till dig. Jag pratar, du lyssnar.
Jag frågar, du svarar.
Det är icke förhandlingsbart. Förstår du? Nicka i så fall.
Har du ett namn?
Jag ska kalla dig något. Jag ska kalla dig för Pete Townshend.
Varför?
Jag ställer frågorna. Födelseort?
Födelseort? Visst.
Vill du göra på det viset? Då gör vi det på det viset.
Då kör vi!
Hur känns det? Gillar du det?
Gillar du The Who?
Musik har en intressant effekt på er.
Ditt hörselsystem har förändrats. Du kan inte bearbeta harmoni.
Ingen harmoni längre. Jag menar musik.
Det enda bra vi har kvar
och ni lyckades sabba det också.
Och efter det du gjorde mot min vän, Scooter,
har jag ingen anledning att inte spela varenda skiva jag äger.
Jag har soul, hip-hop.
Jag har mycket rock 'n' roll, Pete. Hör du mig?
Okej. Kändes det bra?
Ja? Födelseort.
- Minnesota. - När förvandlades du?
- Över ett år sedan, oktober. - Oktober? Är du säker?
Det var dagen innan min födelsedag.
- Min fru bet mig. - Var?
- Hemma. - Var är hemma?
Saint Paul.
- Känner du till Patient noll? - Vem?
Den första infekterade.
- Du menar originalet? - Originalet, ja.
Vet du var han är? Du vet var han är.
Vill du lyssna på mer musik?
Kör på. Spela din jävla musik.
Det räddade inte din vän. Det räddar inte dig.
Inget kan rädda dig.
Morgan!
Var är Patient noll?
Morgan.
Ge mig en bra anledning till varför jag inte ska skjuta skallen av dig.
Du tog min vän,
min bästa vän här inne.
Den enda personen som fick mig att skratta i den här gudsförgätna värld.
Okej? Du dödade honom. Du tog honom ifrån mig.
- Morgan! - Var är Patient noll?
Jag kan fråga hela dagen.
Vad är han?
Gör det.
Båda subjekt förvandlades för ett och ett halvt år sen i Minnesota.
Vilket leder oss till att tro...
En av dem kan vara patient noll?
Nej, sir, båda förvandlades av en annan infekterad,
men Patient noll kan vara en del av denna tidiga Minnesota-flock.
Vi måste utvidga vår sökning
runt områdena där vi fann båda patienter idag.
Varför ska vi tro på något av det dem säger?
För att de inte ljuger, sir.
Påstår du att de har en moralisk kompass?
Nej, sir, våra studier visar på att det inte uppstår bedrägeri
bland de infekterade.
Deras svar, trots att de nästan alltid är våldsamma, är alltid sanna.
Varför?
Vi studerar fortfarande deras neurologiska kontrollcenter
för att avgöra det, sir, men jag kan säga att...
Vi kan inte riskera fler soldater på ännu ett lågprocentsuppdrag.
Det är det det handlar om.
Vi kan inte göra vaccin från omvänd ingenjörskonst utan patient noll.
Och det finns ingen plan B, gentlemän.
Ingen plan B betyder inte att vi har en bra plan A.
Jag hade rätt om Vegas.
Jag gav överste Knox en rapport
som säger att vi ser mer och mer
evolution i det adaptiva och strategiska beteende hos infekterade.
Den uppgav att så länge som Vegas-anläggningen exponeras,
kommer de infekterade hitta en väg in.
Jag hanterade det på det sätt som krävdes, sir.
Överste Knox valde att lägga rapporten på hyllan...
Det var en spekulation som mest.
...och den utspelades exakt som jag förespådde.
Detta har inget att göra med det vi pratar om.
Det har allt att göra med det vi pratar om.
Jag försöker säga det,
de infekterade är inte bara sjuka människor som lider av en brist.
Något nytt, smart och farligt utvecklas, sir.
- De lär sig. - De lär sig, exakt.
Hon har rätt, de lär sig. De utvecklar nya strategier.
- De är mer medvetna. - Reser i större grupper.
Exakt. Hur lång tid kommer det ta
innan de inser att vi är här nere? Det håller på att ske.
Sir.
Du har rätt.
Det låter som handlingsbar info enligt mig.
- Nej. Med respekt, sir... - Hon hade rätt om Vegas.
Tack, sir.
Tusentals människor dog i den basen,
vilket är något du inte borde vara stolt över att ha rätt om.
Vad säger Cheyenne?
Kommunikation med NORAD-
- och USNORTHCOM Alternate Command är fortfarande nere.
Skicka ut trupper för en grundlig sökning.
- Sir. - Vi har ont om tid.
Anderson.
Tryck på avlösaren.
Bra jobbat.
Killen är ett rövhål.
Vi skulle kunna skaffa en bebis, du och jag.
Kom igen, Janet. Tänker du aldrig prata om detta?
För jag vet hur mycket du vill ha ett eget barn.
Det är inte sant. Jag...
Jag vill ha ett barn med dig.
Jag älskar dig för att du säger det. Men det vet du.
Vi gick med på att vi skulle vänta tills vi hade råd med en surrogat.
Det finns så många barn där ute som behöver ett hem.
- Vad gör du... - Ät din pad thai.
Jag hörde pistolskott förut.
Nej. Det var inget.
Det lät inte som inget.
Det är bara som vanligt.
Jag vet inte vad "vanligt" betyder
för du berättar aldrig något för mig.
Tro mig, du vill inte veta för det är hemskt där ute.
Det är värre här.
Du vet hur på film
när det sker en utomjordingsattack så jobbar alla tillsammans
för att besegra fienden?
Det visar sig att livet är lite mer komplicerat än så.
Alla vill döda varandra över mat eller skydd.
Det finns mer som är komplicerat.
Är det doktorn?
Jag kan känna av det.
Hon är vacker.
Janet.
Jag tog för givet de simpla saker som gjorde mig mänsklig.
Som tårar.
- Du är mitt allt. - Inte allt.
- Älskling, lyssna på mig. - Jag är inte din älskling.
- Du. Janet. - Jag är en av dem.
Jag vet att du inte vill höra det, men när jag var där ute,
tyckte jag om det.
- Enkelheten, friheten. - Nej.
- Våldet. Du måste låta mig gå! - Nej.
- Snälla, håll dig borta från mig. - Nej.
Du måste lova mig
att du inte ger upp.
För vi börjar komma någonvart här.
Behandlingen fungerar.
Det finns fortfarande ett hopp.
Ge inte upp. Okej?
Och jag älskar dig.
Okej.
"V" är för "vals."
Minns du när vi tog danslektioner
och trillade över varann?
- Jag måste gå. Hejdå. - Nej. Lämna mig inte.
- Nej. - Var slutade vi?
R-S-T. Jag tror det är din tur.
- T. - Ja, kom på en bra.
- Redo? - Okej.
- "T" för "tårar." - Okej.
Du gör mig så lycklig. Jag minns inte sista gången jag grät.
- Den är bra. - Bra.
Tårar.
Jag saknar mina tårar.
Vi kanske ska ta en dag utan vampyrrutinen.
Du ser ut som skit.
Va? Tack.
Jag mår bra.
Vad säger labbresultaten?
Vi vet fortfarande inte varför ditt blod är resistent.
Men antikroppsmedikamentskonjugatet
sänker definitivt Janets virala belastning.
Okej.
Det saktar ner infektionen, lättar även på ilskan.
Okej, bra.
Men bara temporärt.
Råttan behandlades med vårt senaste vaccin från ditt blod.
Det var bara efter fem minuter.
Och han är fortfarande bakom dig.
Han ser ut som ett as, för en råtta.
Det jag försöker säga är
att vi fortfarande är långt ifrån ett vaccin.
Ett vaccin kan stoppa spridningen, men...
Morgan, du måste börja lyssna när jag säger
att det inte finns en garanti på att jag kan rädda Janet.
Nej. Gör inte detta.
- Du lyssnar inte på mig. - Snälla, nej.
Jag behöver det inte, okej? Inte idag. Låt det vara.
Okej?
- Jag känner hur du rör mig. - Gina...
Jag kan se hur du ser på mig.
Jag älskar dig, Morgan.
Jag älskar att du fortfarande älskar henne. Det gör jag.
Men det är dags att gå vidare.
Säg inte åt mig vad det är dags att göra, okej?
Du har ingen rätt. Så lägg dig inte i
för en gångs skull.
Och förresten är hon inte död. Okej?
Nej, hon är värre.
Gravid
Förlåt.
- För vadå? - För vadå? Affären.
Skivbutiken skulle bli vårt äventyr.
- Det är okej. - Det är inte okej.
Vi måste sälja våra vigselringar för att hålla igång lamporna?
Jag menar, kom igen.
- Jag kanske borde bli lärare igen. - Nej!
Du hatade läraryrket. Affären är din dröm. Vår dröm.
Och jag tänker inte ge upp om jag så måste skaffa 10 jobb.
Va? Nej!
Janet!
- Morgan! - Nej!
Tartakoff. Personalsergeant.
Downey. Kapten.
Han hette Hank Downey.
Han var en av mina.
Nej!
Ur vägen.
- Vad händer? - Alarm på krematoriet.
Släpp honom, sir. Jag har honom i sikte.
Vänta. Ta det lugnt. Döda honom inte.
Ge mig en bra anledning.
Ta det lugnt, Knox. Okej?
Han vill prata med den som förstår.
Handleder säkrade.
Säkrar midjan.
Kolla andra handkloven.
Andra...
Midjan säkrad.
Bojan säkrad.
Tre, två, ett, släpp.
Släpper.
Backa.
Sakta.
Hörru.
Hallå.
Musiken har ingen effekt på honom.
Inget.
Inte alls.
- Han röker. - Han röker.
Han hade ett ID från University of Minneapolis på sig.
Professor Michael Jansen.
- Vilken sorts professor? - Står inte.
- Var försiktig. - Det ska jag.
Jag älskar den här låten.
Du ville prata med mig?
Jag ville se om ryktena var sanna.
"Ryktena"?
Visste inte att jag var så populär. Hur känner du till mig?
Vi infekterade. Vi älskar skvaller.
- Så du var en professor? - Av passion och yrke.
Minns du något från ditt mänskliga liv?
- Minns du att undervisa? - Självklart. Gör inte du det?
Vänta lite, hur vet du att jag var...
Som jag sa, rykten sprider. Vilket ämne?
- Biologi. Jag gav upp. - Ja.
Jag skulle också gjort det om jag undervisade för gymnasieelever.
Hata inte barnen.
Nej, tack. Jag har slutat.
Bra för dig. Jag röker dock hela livet ut.
Det kommer ta kål på dig tillslut.
När infekterades du?
Då ska vi se. När infekterades du?
När infekterades du?
När infekterades du? Nej? Du vill inte spela med?
Är det såhär du vill spela? Snällt? Hård?
Jag har hela dagen på mig, hela kvällen.
Jag har faktiskt ingenstans att vara ikväll,
så det är bara en tidsfråga.
Tro mig, unga man, du har inte särskilt gott om tid.
- Så musiken stör dig inte? - Nej.
Borde den det?
Den har stört alla de andra infekterade, ja.
Så baserat på beteendet hos vissa, antar du att vi alla är likadana?
- Bara en observation. - Bred observation.
Den inkluderar inte individualitet.
Ursäkta mig. Så varje infekterad är sig olik?
Ja, varför skulle vi inte vara det?
Varje icke-infekterad är sig olik.
Se på dig. Du blev biten.
Viruset förändrade dig så att du kunde kommunicera med oss, och ändå,
är du inte riktigt en av oss.
Är du?
Nej, jag är inte en av er.
Hur som helst, tillbaka till frågorna.
Vill du berätta om Patient noll?
Varför ska jag svara på dina frågor?
Även om jag gjorde det, varför skulle jag svara ärligt?
För att jag frågar dig så snällt, och jag vet att du inte kan ljuga.
- Stämmer det? - Jag tror det.
Det är vad jag förstått i alla fall.
Det är vad du förstått?
Det var ju gulligt.
Tro mig, jag har sett många som du.
Många, men inte alla.
Du är avvikelsen.
Jag brukar se mig själv som unik.
Tror du inte på undantag?
Jag tror på undantag.
- Fortsätt. Förklara gärna. - Jag...
Detta borde bli bra.
Fri vilja, professor.
Jag tror du förlorade kapaciteten när du förvandlades.
Jag förstår.
Du påstår att eftersom jag inte längre är människa,
har jag ingen fri vilja.
Ändå sitter jag här och pratar med dig, och njuter av en cigg.
Det är knappast drag jag associerar med
ett djur.
Faktum är att jag skulle kunna påstå att vi är en mer utvecklad ras än er.
En utvecklad ras som förstör utan ett samvete.
Ja, precis som människor,
som förstör höns och kor utan ett samvete.
Kom igen, det är mat, det är näring.
Vad tror du våld är för oss?
Vill du berätta hur du infekterades?
Jag undervisade en klass dagen det hände.
Jag hade precis påbörjat en föreläsning på medeltida filosofi.
St. Augustine påstår att människan måste älska
för att den är inkomplett.
Att älska är en god akt.
En unik mänsklig förmåga,
sänt som en gåva från högre makter.
I St. Augustines Doctrine of Love,
påstår han att...
"Att inte älska är att vara inkomplett,
"att inte älska är att vara omänsklig." Ursäkta mig.
Hallå.
Ja. Älskling, jag kan inte prata just nu, okej?
- Jag är upptagen... - Folk attackeras.
- Va? - Du måste komma hem.
- Jag är rädd. - Vänta. Sakta ner.
- Jag hör skrik. - Vad händer?
Älskling, jag ringer tillbaka.
Hjälp mig, snälla...
- Skynda, kom igen! - Jag kommer.
Herregud, vad är det som händer?
Vad hände din familj?
- Va? - Din familj.
- Min familj? - Ja.
Vet du vad som hände dem?
När viruset tar över din kropp,
är det som...
Att varje nerv sträcks ut...
Hjälp!
Skivas med brutet glas,
och doppas i vinäger.
Men trots smärtplågorna,
drevs jag av en enda tanke.
Jag var tvungen att hitta min familj.
Vänligen lämna ditt meddelande efter tonen.
Älskling, det är jag.
Jag såg nyheterna. Snälla ring mig så fort du kan, okej?
Jag älskar dig.
Tack och lov. Du är säker.
Älskling, du är säker.
Jag försökte ringa min mor, men alla linjer var upptagna...
Älskling...
Vad är det?
Jag slet min frus armar från hennes kropp som vingar på en fjäril.
Hon bad mig att sluta.
Och ropade ut mitt namn.
Men jag kunde inte, förrän
jag slet ut hennes hjärta.
Pappa?
Jag ville berätta att jag inte längre var hennes pappa.
Du är ett djur.
Utav människor och de infekterade,
vem tror du är överst på den evolutionära skalan?
- Inte du. - Jag håller inte med.
Våra hjärnor är förbättrade av viruset.
Vilket frigör oss från de begränsningar du kallar "mänskliga."
VAD SÄGER HAN? ÄR DU OKEJ?
- Var är patient noll? - Det finns ingen.
Viruset började någonstans, var är han?
Ilskan. Ilskan började här, mot regeringen.
De rika, de fattiga, utlänningarna, de intellektuella, de konservativa,
feministerna, utbölingarna, allihop.
- Därifrån kom det. - Håll käft.
Vi blev så arga med rätta, och utan.
Viruset låg vilande i oss alla sedan urminnes tider.
- Håll käft. - Och den extrema moderna stressen...
- Håll käft. - ...verkar ha väckt det.
- Därför är vi alla Patient noll. - Håll käft.
Håll käft, för fan!
Ser du?
Vi är inte så olika, är vi?
- Vad i hela friden säger han? - Förlåt, han... Debatterar med mig.
- Han är infekterad. - Ja, jag vet.
Behöver du en stund?
Nej, det är okej. Förlåt, det...
- Jag borde inte ha slagit honom. - Nej, det borde du inte ha gjort.
- Han betedde sig som ett rövhål. - Slå honom inte igen.
- Det ska jag inte. - Låt honom inte provocera dig.
Gå in dit och ta kontroll.
Jag tar gärna en cigg, förresten.
Tack.
Hur länge har du varit gift?
Är det en fråga?
Trevligt att vara kär ändå.
Ska du utbilda mig i kärlek nu? Vad vet du om kärlek?
Bara för att jag dödade min familj, betyder inte att jag inte älskade dem.
Tack.
Hur mår din fru?
- Bra. - Gör hon?
Nej. Tack för att du frågar.
Jag vet inte om min fru är människa längre.
Så mår hon.
Jag minns varför jag slutade.
Det är därför du är så intresserad av att hitta Patient noll.
Nej, det är för att ni är en sjukdom.
En sjukdom jag tror kan botas.
- Ser jag sjuk ut? - Ja.
Jag tror inte att vi är sjukdomen.
Jag tror att människor är sjukdomen, och att vi är botemedlet.
Det motgift som har givits till Jorden
för att bli av med den mänskliga infektionen.
Hur går det med huvudvärken?
Åh, alldeles utmärkt, tack.
Jag vet mer om dig än du vet om dig själv.
Huvudvärken, det är ilskan inom dig,
som suktar efter att bli fri.
Tack för ditt utbildande samtal.
Men vi är i krig.
Om vi är i krig, föreslår jag att du frågar dig själv vem som vinner.
Du tror att ni vinner? Låt mig säga dig något.
Oavsett hur liten människosläktet är, tänker vi fortsätta slåss.
Vi tänker fortsätta vara nyfikna.
Vi tänker fortsätta hitta lösningar och vi tänker fortsätta anpassa oss
för det är det vi gör,
och är det vi har gjort sedan urminnes tider.
Du ser mig gnugga mitt huvud och ta några piller
och från det listar du ut att jag har kronisk huvudvärk?
Jisses, Columbo, på samma sätt som du märkte solbrännan
runt mitt ringfinger och listade ut att jag var gift, än sen?
Du har lekt med mig. Du har spelat ett spratt på mig.
Lurats på samma sätt som du lurades för att komma in hit.
Du påstår att du ville prata med mig,
och det har vi gjort, vi har pratat och pratat,
och pratat. Vi har gått runt och runt i cirklar
utan att prata om något specifikt.
Det är bara slumpmässigt skitsnack.
Du slösar min tid.
Tid.
Tid som du påstår att jag inte har.
Gina, kan du ge mig frekvensdetektorn, typ, nu?
Vad händer?
Tror du att han ger av sig signaler?
Jag vet inte.
Morgan?
Hallå!
Du kände till mig, eller hur?
Precis som professorn.
Hela grejen var en fälla.
Jisses. Ni ville bli tillfångatagna.
Ja, jag vet, och nu ska jag få dig att prata, din jävel.
Säkerhet, öppna 23.
Säkerhet. Öppna port nummer 23.
Gå!
- Kom igen. - Öppnar porten.
- Är du säker? - Håll oss om ryggen.
Jag behöver en kniv.
Här har du.
Det sände definitivt ut signaler.
Men vem satte spårningsutrustningen i Pete Townshend?
Jag vet inte, sir. En smart, strategiskt avancerad infekterad.
Han sa det. Killen jag intervjuade. Professor rövhål.
De känner till mig.
De vet vad vi försöker göra här.
De vet att vi försöker stoppa dem.
Men de vet inte var vi är.
Så de planterade en GPS i Pete Tonwshend
och de infekterade spårar oss nu.
- De vet att vi är här. - Jesus.
Knox.
Var är de nu?
- Nya liksäckar kommer in från fältet. - Liksäckar?
Se till att ingen kommer in eller ut ur anläggningen.
- Pappa. - Vad är det?
- Nej! - Stoppa honom!
SEKTOR C-04 KONTAMINATIONSENHET
Vi har infiltrerats.
Rör på er!
Där borta. Gå!
Rör på er. Kom igen.
- Vi måste till ovansidan nu. - Nej.
Jag måste hämta henne, okej?
Möt mig.
Öppen eld!
Skjut!
Fortsätt skjuta!
Hallå?
Gina! Spring höger!
Generalen! Spring!
- Nej! - Undan!
Din jävel! Är du galen?
Så fegt.
"Fegt?" Driver du med mig?
Jag räddade dig precis.
Du är otrolig.
Du har verkligen ingen aning, va?
Vi kommer alla att dö här nere.
Det var han eller vi.
Förlåt, och du har rätt.
Jag måste tillbaka till labbet.
Sätt ner pistolen, du kan inte rädda fler.
Jag måste hämta min forskning.
- Jag skojar inte! - Backa, jag menar det.
- Sätt ner pistolen... - Nej!
- Nej. Kom inte nära mig. - Snälla.
- Håll dig borta från mig. - Lyssna på mig.
- Håll dig borta. - Jag går inte utan dig, okej?
- Det gör jag inte. - Backa. Snälla.
- Lyssna på mig. Jag älskar dig. - Backa.
Jag tänker ta din hand.
Behandlingen fungerar.
- Backa. - Låt mig ta din hand.
- Snälla. - Ta det lugnt.
Kom inte nära mig.
Jag älskar dig.
- Låt mig ta din hand, okej? - Backa.
Låt mig ta den.
Okej? Jag har dig.
Jag har dig. Du måste lita på mig. Okej?
Det är okej. Jag älskar dig, gumman.
Vi kan göra detta.
- Snälla. Jag kan inte. - Jag tar dig med mig.
Jag tror på dig, älskling.
Jag tror på dig.
Jag älskar dig.
Kom igen.
Jag vet att du kan göra detta.
Det vet jag att du kan.
Och jag älskar dig.
Jag älskar dig.
Ta min hand.
Okej.
Kom igen.
Gina.
Hörru.
- Morgan, är du galen? - Ja, kanske.
Men jag går inte utan henne. Lägg ner pistolen.
- Nej. Absolut inte. - Lägg ner pistolen, snälla.
- Gina, lyssna på mig. - Hon kan vända när som helst.
Det gör hon inte. Injektionerna fungerar. Det sa du själv.
- Lägg ner den jävla pistolen, - Men det håller inte.
Snälla. Gina, jag går inte utan henne.
Gör detta för mig.
Snälla.
Tack. Gina!
Jag ska till labbet och hämta mina prover.
Okej, vi måste dra. Garaget, okej?
Vi går ut samma väg som vi kom in. Kom igen.
GÅ EJ IN MEDAN DEN GRÖNA LAMPAN BLINKAR
Jag tror jag vet en annan väg upp.
FARA
- Gina, är du okej? - Ja.
Jag är okej.
Herregud.
- Vad, vet du var vi är? - Nej.
Nej.
- Det är en massaker. - Vad kan du se?
De har sett oss. De kommer.
Helvete också.
Skynda.
Jag hatar höjder.
Nej.
Morgan.
Nej. Morgan!
Nej!
- Tack. - Ta det lugnt.
Vi är nästan där.
Rör på er!
Skit.
Skynda!
Ni måste fortsätta.
- Morgan! - Fortsätt!
Skynda! Försätt röra på er, tjejer.
Morgan!
Herregud!
Morgan! Kom igen!
Vänta!
Morgan!
Nej!
Vänta, jag kommer!
Ta min hand.
Jag har dig.
Kom igen.
Ledsen, Morgan. Jag kan inte låta dig gå.
Ditt blod har något i sig
som stoppar dig från att förvandlas helt.
Morgan.
- Från att nå upplysning. - Morgan, vad säger han?
- Skit. - Vad?
- De är här för mig. - Va?
- Ironiskt, va? - Vi måste härifrån.
Du är vår Patient noll.
Vilket betyder att du är ett hot mot vår fortsatta tillväxt.
Mot vår framtid.
Vi måste gå, nu.
Det kan jag inte tillåta.
Ditt blod gör dig svag.
Du är rädd för smärta.
Du är rädd för det extrema. Omfamna upplysningen.
Fort.
Gå!
- Jag kan sakta ner dem. - Gör det inte.
- Okej? Du följer med mig. - Nej.
Skynda, de kommer ta sig igenom.
- Rädda bebisen. - Va?
Känner du inte av det? Hon är gravid.
Är du gravid?
- Jag älskar dig. - Janet, nej.
Janet, snälla.
Nej! Janet. Snälla.
- Jag älskar dig. - Janet!
Janet, snälla. Nej.
Snälla gör det inte. Nej, Janet.
Jag är ledsen.
Jag är så ledsen.
Vi måste gå.
Fan.
Vi måste gå.
Okej?
Vi måste gå.
Kom igen.
Jag kan se den,
var min hoj är gömd.
Vi går den här vägen.
Herregud.
Vi kommer aldrig klara det i tid.
Du, lyssna på mig.
Prata inte sådär, okej? Vi ska klara det.
Jag, du och bebisen. Vi klarar oss.
Vi ska hitta någonstans bättre, men du måste lita på mig.
- Okej? - Ja.
Okej.
Oavsett hur litet människosläktet må vara, måste vi slåss.
Vi måste fortsätta hitta lösningar och adaptera
för allt står på spel.
Vår värld, eller det som finns kvar av den.
Mänskligheten och ett barn.
Vårat barn.
Undertextning: Tova Persson